God morgon.
En ny leverans. Ni har en del utmärkta böcker här.
Äntligen har jag dig fast!
lnte första gången du stjäl från mig, min lilla tjuv.
- Töm fickorna. - Ni gör mig illa!
Töm fickorna, eller så kallar jag på stationsinspektorn!
Gör det!
Vad ska du med alla de här till?
- Och den andra. - Den är tom.
Var är stationsinspektorn?
Spöken.
Har du gjort teckningarna?
Var stal du den här?
- Jag har inte stulit den. - En tjuv och en lögnare.
- Försvinn! - Min anteckningsbok!
lnte din längre.
Den är min nu och jag ska elda upp den.
- Nej! - Säg då vem som ritat dem!
Ut med dig, din lilla tjuv!
Varför är du kvar?
- Gå! - Maximilian, hörde du ett illdåd?
En stor olycka? Sedefördärv? lväg!
Ursäkta! Ursäkta! Ur vägen!
Ur vägen! Ge plats!
Akta er!
Åt sidan!
Vad?
Undan! Undan!
Fortsätt.
Stoppa barnet! Ta fast honom!
Åt sidan!
Akta!
Herrn, flytta er!
Förbannelse!
Stoppa tåget!
Få tåget att stanna!
Hjälp! Hjälp! Hjälp mig!
Stanna tåget!
Flytta väskan! Flytta väskan!
Herregud!
Jag ber om ursäkt.
Nej, nej, nej, det var fult gjort.
Jag vet att du är där.
Vad heter du, pojk?
Hugo. Hugo Cabret.
Håll dig borta, Hugo Cabret...
...eller så tar jag dig till stationsinspektorn.
Han låser in dig i sin lilla cell,
och du kommer aldrig ut. Du får aldrig gå i skolan.
Du blir aldrig gift och får barn
som tar saker som inte tillhör dem.
Ge mig min anteckningsbok.
Jag går hem och eldar upp din anteckningsbok.
- Ni kan inte elda upp den! - Vem ska stoppa mig?
Du ser så frusen ut.
Jag är varm. Han gjorde mig väldigt upprörd.
- Vem? - Barnet.
Vem är du?
Din morfar stal min anteckningsbok.
Jag måste ha den innan han bränner den.
Pappa Georges är inte min morfar.
Han är ingen tjuv. Du är en tjuv.
Du är inget annat än...
...en usling.
- Ge dig iväg. - lnte utan min anteckningsbok.
Varför är den så viktig?
Jag kan inte berätta.
Är det en hemlighet?
- Ja. - Bra! Jag älskar hemligheter.
- Berätta nu. - Nej.
Berättar du inte så måste du gå.
lnte utan anteckningsboken!
Jag råkar illa ut.
Gå hem.
Okej.
Jag ser till att han inte eldar upp den.
Gå nu.
Vad är det?
Det kallas för en automat.
En automat?
Jag hittade honom övergiven på vinden på museet.
Vad gör han?
Man kan skruva upp honom som en speldosa.
Den här är den mest komplicerade jag någonsin har sett...på långa vägar.
Du förstår, den här...
...den här kan skriva.
Den måste ha tillverkats i London.
Därifrån kom mor.
Hon var från Coventry, men hon flyttade till London.
Trollkarlar använde sådana maskiner förr.
En del kunde gå, dansa, vissa sjöng,
men hemligheten låg hela tiden i urverket.
Titta där.
Kan vi laga honom?
Jag vet inte, Hugo.
Han är väldigt rostig.
Svårt att hitta reservdelar.
Klart vi kan laga honom.
Vi är urmakare, inte sant?
Men bara efter att jag jobbat färdigt i affären och på museet.
Du förstår.
Nu sätter vi tillbaka det här. Stadigt nu.
Perfekt.
Ser du? Ännu en komplikation.
Ett annat mysterium.
Det gör dig lycklig.
Ett nyckelhål i form av ett hjärta.
Tyvärr har vi inte nyckeln.
Jag lagade drev...
Farbror Claude...
Det var en brand.
Din far är död.
Packa dina saker...snabbt. Du kommer med mig.
Snabba på!
Du blir min lärling och du bor med mig på stationen.
Jag visar dig hur man sköter klockorna.
Lägenheterna byggdes åt dem som skötte stationen för många år sen.
Men alla har glömt att de finns här.
Din säng är i hörnet där.
Sov nu. Vi börjar arbeta klockan fem.
- Skolan, då? - Du har slutat skolan.
Det finns ingen tid för det när du är inne i väggarna.
Hugo. Vore det inte för mig så skulle du hamna på barnhem.
Tid.
Tid är...sextio sekunder på en minut.
Sextio minuter på en timme.
Tid är allting.
Allting.
Åh, tid, tid.
Hallå där.
Jag tänkte ni kanske ville...
Det finns ett trevligt skämt här.
Sluta! Nej, älskling! Sluta!
Backa. Han är bara en liten hund.
Var försiktig. Ni trampade på honom.
- God morgon. - Morgon, hjärtat.
- Hur står det till? - Mycket bra, tack.
God morgon, herrn. Kan jag hjälpa till?
Jag tar den här.
Tänkte väl att jag skulle få se dig.
Jag behöver anteckningsboken.
Varför behöver du den så desperat?
Den ska hjälpa mig...
...att laga någonting.
Gå din väg.
Var snäll att gå.
Vänta!
- Förlåt. - Jag såg.
- Gråter du? - Nej.
Var stilla.
Du... Det är inget fel i att gråta.
Sydney Carton gråter. Och Heathcliff också.
- De gråter hela tiden. - Jag kan göra det!
Jag måste prata med dig. Det är enormt viktigt.
Men inte här. Vi är för...
...utsatta här.
- Kom. - Vart ska vi?
Till världens underbaraste plats.
Det är Landet ingenstans och Oz...
och Skattkammarön alla tillsammans.
God morgon, monsieur Labisse.
lsabelle.
Får jag presentera monsieur Hugo Cabret...
...en gammal och kär kamrat.
Monsieur Cabret.
God dag.
Tack för den här.
Jag tror nästan jag är kär i David Copperfield. Fotografering?
- Bakre hörnet, vänster, översta hyllan. - Tack.
Vad är så viktigt?
Pappa Georges har kvar din bok.
Det var bara ett trick.
- Varför då? - Jag vet inte.
Anteckningsboken gjorde honom mycket upprörd.
Han och mamma Jeanne pratade till sent om den.
Jag tror att han grät.
Varför hjälper du mig?
För...detta kan vara ett äventyr.
Och jag har aldrig varit med om ett.
lnte utanför böckernas värld.
Jag tycker vi ska vara väldigt...
...hemlighetsfulla.
Okej.
Förresten, jag heter lsabelle. Vill du ha en bok?
Monsieur Labisse låter mig låna dem. Jag kan ordna en åt dig.
Nej.
Tycker du inte om böcker?
Jo, jo, det gör jag.
Min far och jag brukade läsa Jules Verne tillsammans.
Kom.
Hur får jag anteckningsboken?
Du måste stå upp mot honom. Säg inte att vi pratats vid.
Jag hjälper dig om jag kan.
Var ståndaktig.
Gå din väg.
Laga den.
Jag sa, laga den.
Jag vet att du har stulit delar från affären.
Använd dem du inte har stulit än.
Ge mig min anteckningsbok.
Du har lite talang.
Bevisa nu att du är mer än bara en tjuv.
- Du kan förtjäna den. - Hur?
Kom hit varje dag.
Jag avgör hur länge du måste arbeta för varje sak du stulit.
Och det är jag som bestämmer när...
...du förtjänat boken, om någonsin.
- Jag har redan ett jobb. - Tjuveri är inget jobb.
Jag har ett annat jobb. Så jag kommer när jag kan.
Du börjar i morgon. Försvinn.
Jag börjar nu!
Den andra.
Är det ditt kort?
Gå runt.
Var är den?
Lille man.
Var är de vuxna? Svara!
- Jag har inga! - Har du några föräldrar?
Utmärkt! Då blir det raka vägen till barnhemmet för dig!
Varför tittade du i den mannens flaska?
Var det din flaska?
Var det din papperspåse? Var det din påse?
Ja, Gustave Dasté här. Ja, konstapeln, ännu en föräldralös.
lntrång och stöld den här gången.
Hans hand gjorde intrång i en papperspåse
med avsikt att avlägsna dess innehåll.
Vad han ville stjäla? En kaka.
Var tyst!
Håll... Sluta snörvla! Din lilla gatunge
med dina snuskiga små vantar.
Nej, jag talade inte till er.
Jag har den största respekt för er.
Nej, det var inte en kommentar om er hustru.
Det är absurt!
Jag har inte hört några rykten. Nej, jag var inte medveten om det.
Jag är säker på att hon kommer hem.
Kom nu, din ohyra.
Så det här är kaktjuven. Vem är en liten strudeltjuv?
- Ursäkta mig för det om er fru. - Vad ska jag göra med henne?
- Vad då? - Hon lämnade mig.
Tror ni det är mitt?
Hon ska ha barn.
- Visst är det ert. - Vems annars?
När var sista gången ni var intima?
Någon gång förra året?
- Det tror jag inte. - Mycket suspekt.
Skulle ni se henne...snälla.
Vill ni få hem henne?
Ja, jag älskar henne väldigt mycket.
Ett, två, tre!
Det var perfekt.
Robin Hood! Jag såg den filmen.
Med Douglas Fairbanks! Har du sett den?
Jag har aldrig sett en film.
- Vad? - Är det inte förfärligt?
Har du aldrig sett en film? Aldrig någonsin?
Pappa Georges tillåter inte det.
Han är väldigt strikt.
Pappa och jag gick alltid på bio när jag fyllde år.
Hugo...
...är din pappa död?
Jag vill inte prata om det.
Vill du vara med om ett äventyr?
Vi kan råka illa ut.
Då vet man att det är ett äventyr.
Hur kom ni två råttor in hit? Kom här!
Säkrast att jag inte får se er igen!
Varför låter inte pappa Georges dig gå på bio?
Jag vet inte, han har aldrig sagt det.
Mina föräldrar hade låtit mig.
Vad hände med dem?
De dog...när jag var bebis.
Pappa Georges och mamma Jeanne är mina gudföräldrar, de tog mig.
De är snälla i de flesta sammanhang, utom att gå på bio.
Min pappa tog alltid med mig på bio.
Han berättade om den första film han såg.
Han gick in i ett mörkt rum, och på en vit duk
såg han en raket flyga in i ögat på mannen i månen.
Den gick rakt in.
Han sa det var som att se sina drömmar på dagen.
Biograferna var vår speciella plats.
Dit kunde vi gå och se någonting och...
...vi saknade inte mamma så mycket.
Du tänker mycket på honom, eller hur?
Hela tiden.
Var bor du?
Där.
Min farbror lärde mig hur man sköter klockorna.
Så jag fortsätter att göra det.
Kanske kommer han tillbaka en dag. Jag tvivlar på det.
Är du inte rädd att någon ska komma på det?
lnte så länge klockorna går och ingen ser mig.
Var naturlig.
Gå vidare. Var naturlig.
Hur ser det här ut?
Ni två! Halt!
Kom hit.
- God dag, monsieur! - Var är era föräldrar?
Jag arbetar hos pappa Georges i leksaksståndet.
Ni har säkert sett mig där.
Det här är min kusin från landet. Hugo.
Ni måste ursäkta honom.
Han är ganska...enfaldig. Dum rent av.
Den stackaren.
Det verkar som om Maximilian inte gillar din uppsyn, lille man.
Han är störd av ditt utseende.
Han är upprörd över ditt anlete.
Varför skulle han inte gilla ditt ansikte?
Ja... Kanske lukten av min katt?
- Katt? - Ja!
Christina Rossetti heter hon efter poeten.
Vill ni att jag ska recitera?
''Mitt hjärta är som en sångfågel''
''Som bygger bo i ett skimrande skott''
''Mitt hjärta är som ett äppelträd''
''Vars grenar tyngs ner av...''
Okej! Jag känner till resten.
Nog med poesi för i dag.
Jag älskar poesi, speciellt den dikten av Chris...tina.
Rossetti.
Hon är en av mina favoriter. Jag vet att det är Rossetti.
Jag vet det.
Jag älskar poesi, bara inte på stationen.
Man är här antingen för att stiga på eller av ett tåg.
Eller arbeta i olika affärer. Är det klart?
- Ja, monsieur. - Se er för.
Gå nu. Gå!
Dum?
Eftersom jag just räddade ditt liv...
...hur vore det om jag fick se din hemliga lya?
- Min vadå? - Där du bor...inne i väggarna.
Jag måste gå. Jag har saker att göra.
Vänta!
Du har sett mitt hus. Kan inte jag få se ditt?
Jag är ju din enda vän.
Du är inte min enda vän!
Att vara gåtfull passar inte dig.
- Vad ska du göra? - Jag måste gå!
Jag skulle aldrig ha lämnat stationen överhuvudtaget.
Hugo!
- Var fick du tag i den? - Det angår inte dig.
- Jag behöver den. - Till vadå?
Jag bara behöver den.
Bara om du säger varför.
Kom.
Det här är underbart! Precis som Jean Valjean!
Det här är ypperligt!
Vad är det?
Det är en automat.
Min far jobbade på den... innan han dog.
Varför skulle min nyckel passa i din fars maskin?
Han ser ledsen ut.
Jag tror att han väntar.
På vad?
På att fungera igen.
Göra vad han är avsedd för.
Vad händer när du vrider upp honom?
Jag vet inte.
Vad är det?
Jag vet att det är dumt...
...men jag tror att det blir ett meddelande från pappa.
ldiot. Tro att jag kunde laga den.
Den är trasig!
Alltid varit trasig!
lnte nödvändigtvis, du kan laga den.
Du förstår inte.
Jag trodde...
...att om jag lagar den så skulle jag inte vara så ensam.
Hugo, titta! Den är inte färdig! Den är inte färdig!
Den skriver inte.
Den ritar!
Det är filmen min far såg.
''Georges Méliès.''
Det är pappa Georges namn.
Varför skulle din fars maskin skriva pappa Georges namn?
Jag vet inte.
Tack.
Det var ett meddelande från min far.
Nu måste vi klura ut det.
Kom.
lsabelle?
Mamma Jeanne, vi måste tala med dig.
Det här är Hugo Cabret.
God kväll, madame.
Väluppfostrad...för att vara tjuv.
Jag är ingen tjuv.
Vad gäller det, lsabelle?
Det är en väldigt lång historia fylld med omskrivningar!
Minns du för flera veckor sedan när...?
Vänta!
Åh, barn...
Vad har ni gjort? Var fick ni tag i den här?
Ni säger bara att jag ljuger.
Nej, barn.
En mekanisk man ritade den.
Har du honom?
Min far hittade honom på ett museum.
lngen ville ha honom.
Vi lagade honom.
Men man behöver min...
...min nyckel.
- Nyckeln jag gav dig. - Nej, nej, mamma. Han...
Nej. Ta bort det här! Vi ska inte gräva i det förflutna!
Visa det inte för Georges!
- Vad handlar det om? - Det angår inte er. Glöm bort det.
Min far och jag jobbade hårt för att laga den.
Det är allt jag har kvar efter honom.
Jag måste få veta vad det här betyder!
Snälla.
Du är för ung för att förstå.
Du ska inte se sådan sorg.
- Det är pappa Georges! - Han får inte veta att ni är här! Fort!
Var tysta. Jag ser till att han går ut.
lnte ett ljud.
Hon tittade på skåpet.
Jag letade där när jag sökte efter din anteckningsbok.
Jag tittar igen. Du får stå på vakt.
Lysande.
Var är Fizzie?
Såg du inte henne i trappan när du gick förbi?
Titta.
Vi måste undersöka det.
Låt mig. Jag är längre.
Knacka på den.
Åter från de döda.
- Sluta! Det är ditt arbete! - Mitt arbete?
Vad är jag?
lnget annat än en fattig köpman! En trasig uppskruvbar leksak!
Jag litade på dig.
Och så här tackar du mig.
Du är grym.
Grym.
Jag borde gå tillbaka.
Okej.
Tack...
...för filmen i dag.
Det var en present.
Ursäkta!
Känner du till boken?
Min far och jag brukade läsa den tillsammans.
Den är avsedd för...min gudson.
Men nu tror jag att den är avsedd...
...för dig. Monsieur Cabret.
Kan jag få en kopp till?
Det brygger fortfarande. Snart.
Mockakaffe, som allt annat,
måste göras i det mest lägliga ögonblicket.
Om vi bara visste när det ögonblicket var.
Åh, Gustave... Var modig.
Hälsa på henne.
Kom igen. Visa ditt bästa leende.
Ditt bästa leende.
Det är vackert.
Strålande!
Mademoiselle Lisette.
Jag önskar er en behaglig kväll.
Monsieur stationsinspektor.
Ja.
Det är fina buketter, det där.
Tack.
Ja, de är ifrån Gourdon.
De kommer med nattåget, så de är väldigt fräscha.
Gourdon.
En fantastisk landsbygd.
Robust!
Vädret. Korna och dylika råmar.
Perfekt formade juver.
Ja.
Har de... Luktar de?
Luktar blommorna?
Ja, lite. Varsågod.
Jag sårades i kriget. Det kommer aldrig att läka.
God kväll, mademoiselle.
Jag förlorade min bror.
Var?
Verdun.
God kväll, stationsinspektorn.
En mycket god kväll, mademoiselle.
Filmakademins bibliotek.
Ursäkta?
Filmakademins bibliotek.
Där hittar man allt man behöver veta om filmer.
Andra våningen. Fjärde raden. Sektion tre.
Ja, översta hyllan.
Drömmar blir till.
Av René Tabard.
Historien om de första filmerna.
''1895 hette en av de första filmer som visades
Ett tåg anländer till stationen.
Det var bara ett tåg som kom in till stationen."
"När tåget rusade fram på duken
skrek publiken, för de trodde att de skulle bli överkörda.
lngen hade någonsin sett något liknande tidigare.''
''lngen hade någonsin sett något liknande tidigare.''
"Det som började som en nymodighet växte till något mer
när de första filmarna märkte
att de med det nya mediet kunde skapa berättelser."
''Filmaren Georges Méliès...
...var en av de första som insåg...
...att film hade förmågan...
...att fånga drömmar.''
''Den store pionjären inom filmkonsten dog under...
...första världskriget.''
Dog?
- Under... - Är ni intresserade av Méliès?
Ja.
Det är tillåtet.
Är det?
Han är min gudfar, förstår ni.
Och han är vid liv, ska ni veta!
Men det är inte möjligt.
Jag försäkrar...
...det är sant.
Varför skulle jag tro på dig?
För...
För att det är sant!
Lever Méliès?
Kom med.
Din gudfar är min stora passion.
Han var en fantastisk filmare.
Här arbetar han i sin studio.
Och det här är en affisch från en föreställning.
Här är den fantastiska kristallmysterieklockan
hans mentor Robert-Houdin gjorde.
Och det här...är en av hans kameror.
- Var han trollkarl? - Ja, han började på scenen.
Hur började han göra film?
lngen vet egentligen.
Se så lycklig han är.
Professor Tabard, skulle ni kanske...
...vilja träffa honom?
Ni förstår, jag har träffat honom.
Min bror arbetade som snickare och byggde dekor åt Méliès.
En dag tog han mig med till studion.
Det var som...någonting ur en dröm.
Hela byggnaden var gjord av glas.
Avsikten var att släppa in solljus som behövdes för att filma.
Men i mina ögon var det inget mindre än...
...ett förtrollat slott.
Ett palats gjort av glas.
Mer ljus.
Öppna jalusierna.
Utrym scenen. Alla utom skådespelarna.
Skådespelare på scen.
Det var en hummer framför en sjöjungfru.
Händer det igen så skrik till.
Om du någonsin undrat var dina drömmar kommer ifrån...
...så se dig omkring.
Det är här de skapas.
Mina damer och herrar! Solen går ner.
Riddare, humrar på era platser.
Sjöjungfrur tag plats. Tagning!
Till slut gjorde han över femhundra filmer.
Han var enormt populär på sin tid.
Varför slutade han?
Fram till i dag trodde jag att han dog i kriget...
...som så många andra.
Kan vi få se några av hans filmer?
Önskar att ni kunde det.
Tiden har inte varit snäll mot gamla filmer.
Det här är den enda som vi vet finns kvar.
Av hundratals, en.
Och ändå...
...är det ett mästerverk.
Vi måste få Tabard att visa pappa Georges filmen.
Då ser han att han inte är bortglömd.
Ska jag berätta för mamma Jeanne?
Det ska vara en överraskning. Som ett trolleritrick.
Vi behöver ha lite...elegans.
Elegans.
Bra gjort!
Monsieur Claude?
Är ni där uppe?
Monsieur Claude, var det ni?
Håll i verktygen, tafatta drummel!
Ni kan hålla i en flaska, va?
Är ni berusad?
Chateauxad, eller hur? Fyllbult, är ni drucken?
Han har tuppat av.
Han har tuppat av, eller?
Uppblåsta pajas.
Kunde ha skadat ett barn.
Vad har vi här?
Jules Verne! Ja, sannerligen.
- lnte okänd. - En av våra bästa.
Bra pärmar.
Monsieur Labisse gav mig en bok häromkvällen.
Han gör alltid det. Skickar böcker till goda hem.
Så kallar han det.
Han har ett...
...ändamål.
Vad menar du?
Allting har ett ändamål. Även maskiner.
Klockor visar tiden. Tåg tar en till platser.
De gör vad de är ämnade för.
Som monsieur Labisse.
Därför gör trasiga maskiner mig så ledsen.
De kan inte göra vad de är ämnade för.
Kanske är det samma sak med människor.
Om man förlorar sitt ändamål är det som om man är trasig.
Som pappa Georges.
Kanske kan vi laga honom.
Är du ämnad för det? Att laga saker?
Jag vet inte.
Det är vad min far gjorde.
Jag undrar vad jag är ämnad för.
Jag vet inte.
Kanske om jag hade känt mina föräldrar...
...hade jag vetat.
Följ med mig.
Efter att min far dog kom jag ofta hit upp.
Jag föreställde mig att hela världen var en maskin.
Maskiner har aldrig några extra delar.
De är tillverkade med exakt så många som behövs.
Så jag tänkte att om hela världen var en stor maskin...
...så kan jag inte vara en extra del.
Jag måste vara här av en orsak.
Det betyder att du också måste vara här av en orsak.
Backa!
Jag kommer med Tabard i morgon kväll.
Säg ingenting.
Är du säker på det här?
lnte riktigt.
Men jag tror att det är enda sättet att...
...att laga honom.
En pojke på spåret! Det är en pojke på spåret!
Ur vägen!
Stäng av den!
Ur vägen! Flytta dig!
Bort!
Se upp!
Morgon.
Ja, han är anställd här. En stor ohyfsad man.
l Seine?
Avliden? Är ni säker?
Nej, han har inga släktingar.
Tack. Jag samlar ihop hans tillhörigheter.
Tack så mycket.
Om han är död...
...vem har då dragit upp klockorna?
- God kväll. - Det här vägen.
Jag öppnar.
Åh, vilken överraskning! Kom in.
lsabelle, vad är meningen?
Bli inte arg, mamma.
Den unge mannen är inte välkommen.
Vi vet vem pappa Georges är.
Jag ber om ursäkt, madame. Jag trodde ni väntade oss.
Jag går omedelbart och återvänder på er begäran.
Tala inte så högt.
Min make sover. Han mår inte bra.
Mamma, skicka inte iväg dem.
Jag vill inte tränga mig på, madame Méliès...
...men om detta är enda gången vi träffas,
låt mig då få säga
i vilken djup tacksamhetsskuld jag står till er make.
När jag var pojke såg jag alla hans filmer.
De inspirerade mig.
Er make är en stor konstnär.
Jag är så glad att ni minns min makes filmer med sådan värme.
Han är så bräcklig nu.
Det gör honom ont att minnas det förflutna.
Då tar vi farväl.
Och jag hoppas att ni förlåter mig att jag säger...
...att ni är lika förtjusande nu som ni var i filmerna.
- Mamma? - Var ni med i filmer?
Hon uppträdde i nästan alla hans filmer.
Var du skådespelerska?
Det var länge sen, barn.
Det var en annan tid.
Jag var en annan människa.
Vill ni möta henne igen?
Vi har en film.
En av Georges filmer?
Omöjligt, de är borta.
Får vi visa den?
- Snälla. - Ja, snälla mamma. Snälla!
Var snabba.
Du var en skådespelerska! En riktig filmskådespelerska.
- Otroligt romantiskt. - Det var inte alls så.
Vi var inte filmstjärnor som i dag.
Men vi hade roligt.
Madame Méliès?
Det är i färg!
Så klart. Vi färglade filmen.
Vi målade den för hand. Ruta för ruta.
Det är du!
Ja.
Så vackert.
Du var vacker.
Det är hon fortfarande.
Jag skulle känna igen ljudet av en filmprojektor varsomhelst.
Du har försökt glömma det förflutna så länge.
Det har bara gjort dig olycklig.
Kanske är det dags att försöka minnas.
Vill du veta?
Ja.
Precis som du...
...älskade jag att laga saker.
Jag började som trollkonstnär.
Mamma Jeanne var min assistent.
Vi hade stor framgång. Vi hade vår egen teater.
Men jag höll alltid på att pilla med maskiner.
Jag hade en verkstad på teatern därjag kunde komma på nya illusioner.
En gång byggde jag en fungerande automat.
Han var en skatt.
Jag la min själ och mitt hjärta i honom.
Sedan, en natt gick mamma Jeanne och jag
på en kringresande cirkus.
Vi gick förbi tälten med sidoattraktioner närjag såg något...
Något underligt. Något underbart.
Det kommer att fylla er med skräck. l tältet har vi rörliga bilder.
Få ert livs största upplevelse!
Bröderna Lumière hade uppfunnit biografen.
Jag blev förälskad i det. Jag måste vara med!
Det var en ny sorts magi!
Jag bad bröderna Lumière att få köpa en kamera, men de vägrade.
De var övertygade om att film var en övergående modenyck.
De såg ingen framtid i det. Så sa de i alla fall.
Till slut byggde jag min egen kamera
av delar som var över från automaten.
Jag skulle vara med i det nya undret!
Vi riskerade allt. Vi sålde teatern och allt vi ägde
så att vi kunde bygga vår egen filmstudio.
Kameror, redo?
Och så började det stora äventyret.
Bara skådespelare på scen.
Så snyggt! Jag gillar formen, Mel.
Det är bomullstyg, va? Det äter upp ljuset.
Jag skrev, skapade, regisserade och agerade
i hundratals filmer.
Jag är redo.
Bra. Det var bra. Ja.
Det är bra. På hissen? På röken?
Stopp! Stopp!
Ge mig ett ögonblick. Det var bra till dit.
Benny? Vi måste prata.
Ladda om. Draken i startläge.
Dra hårdare i vänstra repet så huvudet kommer högre upp.
Under magen!
Utmärkt. Utmärkt. Utmärkt!
Koreografin var väldigt bra. Tack.
Första positioner.
Tagning!
Utmärkt! Utmärkt! Dra er tillbaka.
Och nu, slutstriden, riddare! Avgör den!
Kom an. Attack!
Stick, stick. Och utfall!
Bra! Bra. l balans för attacken!
Tre, två, ett! Och stilla!
Skelett, det var fantastiskt. Ni kan gå.
Pyrotekniker, in tack! Riddare, rör er inte.
Stilla allihop. Vänta på min signal.
Tre, två, ett... Action!
Magiska trick och illusioner blev min specialitet.
Fantasins värld.
Min vackra fru var min musa, min stjärna...
...och vi kunde inte ha varit lyckligare.
Tagning!
Vi trodde det aldrig skulle ta slut.
Hur skulle det kunna göra det?
Men sen kom kriget.
Och ungdom och hopp var över.
Världen hade ingen tid för magiska trick och filmvisningar.
De återvändande soldaterna hade sett så mycket verklighet
att mina filmer tråkade ut dem.
Smaken hade förändrats. Men jag hade inte förändrats med den.
lngen ville ha mina filmer längre.
Till slut kunde jag inte betala skådespelarna
eller hålla affärerna flytande.
Så mitt förtrollade slott förföll.
Allt var förlorat.
En natt i djupaste förtvivlan...
...eldade jag upp mina gamla dekorer och kostymer.
Jag tvingades sälja mina filmer till ett företag
som smälte ner dem till kemikalier.
Som användes till att göra skoklackar.
Med de små medel jag fick fram köpte jag leksaksståndet.
Och där harjag stannat.
Det enda jag inte kunde förmå mig att förstöra var min älskade automat.
Jag gav honom till museet för att ge honom ett hem.
Men de ställde aldrig ut honom. Sen brann museet ner.
Allt är borta nu. Allt jag någonsin skapat.
lnget annat än aska och bleknande celluloidremsor.
Livet har lärt mig en läxa, Hugo.
lnte den jag trodde det skulle.
Lyckliga slut finns bara i filmer.
Jag är strax tillbaka.
Stopp! Nej! Skräm inte monsieur Frick.
Vad har han för något?
Kära hjärtanes!
Ser du?
Var modig nu.
Monsieur Frick, jag är förlorad!
God kväll.
Det har skett något oroväckande.
- Vad då? - Ni känner monsieur Claude?
Man har funnit honom död.
Följaktligen kommer han inte att dra upp klockorna.
Du har fått en liten vän!
Hallå.
Monsieur Claude är död.
Vad? Varför?
Vad hände med honom?
Man hittade hans kropp i Seine.
Den har varit där i månader.
Jag är inte förvånad.
Han var en vanedrinkare av högsta rang.
Ja, han var ett fyllo.
- Jag skulle inte säga det. - Jo, han var ett fyllo!
Var han på humör kunde han dricka upp hela Seine!
Jag minns en gång när han verkligen var i gång! En otrevlig liten...
Vänta lite!
- Låt mig gå! - Tror du att du kommer undan?
- Gustave, ha förbarmande. - Hjälp mig!
- Snälla! - Nej.
Han har vållat omak på stationen alldeles för länge!
- Vad har pojken gjort? - Låt mig gå!
- Gör det inte! - ln på mitt kontor!
Ni förstår inte. Jag måste i väg!
lnte förrän dina föräldrar hittas.
- Jag har inga! - Då är det raka vägen till barnhemmet.
Du får lära dig ett och annat där. Jag gjorde det!
Lära sig lyda order. Sköta sig själv.
Att överleva utan familj,
för man behöver ingen. Man behöver ingen familj!
Polishögkvarteret. 7:e arrondissementet?
Det är jag igen. Ännu en föräldralös.
En arbetsam vecka.
lntrång, stöld. Snatteri, nedskräpning, skamligt uppträdande...
...promenerat runt, lekt. Det är irrelevant.
Kom och hämta honom.
Förresten, hur är det?
Åh, hon kom tillbaka!
Ni tror att det är ert? Utmärkt.
Ni får reda på det om sju månader.
Ursäkta mig. Åh, i mars? Jag försöker komma.
Jag brukar inte planera så långt i förväg.
Är ni säker?
Det är mycket smickrande!
Men är det passande att jag skulle vara gudfa...
Vänta!
Maximilian!
Akta.
Åt sidan.
Ur vägen!
Maximilian, sök!
Du kan inte komma undan!
Det finns ingenstans att gömma sig där uppe, pojk!
Trehundraåtta. Trehundranio...!
Maximilian! Han gick andra vägen! Kom!
Du!
Ur vägen!
Jag har dig!
Det är en pojke! Det är en pojke på spåret!
Ur vägen!
Backa! Åt sidan! Backa!
Vad tänkte du på? Är du skadad?
Kom igen!
Gå åt sidan. Försiktigt.
Barnhemmet ska få ta itu med dig!
- Jag hör inte hemma där! - Var hör du hemma, då?
Ett barn måste bo någonstans.
Lyssna på mig! Snälla, lyssna!
Ni förstår inte! Ni måste låta mig gå!
Jag förstår inte varför min far dog...
...varför jag är ensam.
Det här är min enda chans...
...att arbeta.
Ni borde förstå!
Jag gör det!
Jag gör det.
Det här barnet är mitt.
Jag är ledsen. Han är trasig.
Det är han inte.
Han fungerade perfekt!
Ärade gäster. Jag är stolt
att välkomna er till denna gala
som hyllar Georges Méliès liv och arbete.
Under många år trodde man att de flesta av hans filmer var borta.
Monsieur Méliès trodde det själv.
Men vi började söka.
Vi sökte i källare, i privata samlingar,
i lador och katakomber.
Vårt arbete belönades med gamla negativ,
lådor med filmkopior, och väskor fulla med film i upplösning
som vi har lyckats rädda.
Vi har nu över åttio filmer av Georges Méliès!
Och i kväll är deras skapare
och den nya medlemmen av filmakademins fakultet
här för att dela dem med er.
Mina damer och herrar...
Jag står här inför er i kväll...
...för att en väldigt modig ung man...
...såg en trasig maskin...
...och mot alla odds lagade han den.
Det var det vänligaste magiska trick...
...jag någonsin har sett.
Och nu, mina vänner,
vänder jag mig till er alla i kväll som ni verkligen är.
Trollkarlar, sjöjungfrur...
Resanden... Äventyrare... Magiker.
Kom och dröm med mig.
Ärligt talat, all studie av filmens historia måste börja med...
- Grottmålningarna...piktografin i... - Niaux.
Jag har en bok om hundars anpassning.
lnte om hundromantik?
Åh, monsieur Frick, skymtar jag en pärla i ert ostron?
Pojken utformade det. Det gnisslar inte alls.
Glöm inte att le, älskling.
Vilket av dem? Jag har bemästrat tre.
Var inte orolig! Jag är nu en helt funktionerande man. lnte sant, min kära?
Blanda korten. Och upp. Det är uppe, det är uppe.
- Är det ert kort? - Ja.
En gång mötte jag en pojke som hette Hugo Cabret.
Han bodde på en järnvägsstation.
" Varför bodde han på en järnvägsstation?" skulle ni kunna fråga.
Det är vad boken kommer att handla om.
Om hur den här enastående unge mannen
sökte så intensivt efter ett hemligt meddelande från sin far...
...och hur det meddelandet ledde honom...
...hela vägen hem.